Ludvig XIV har varit kung sedan han var fyra år.
Frankrike har i många år regerats av ett ministerråd styrt av hans mor.
Hon har nu avlidit. Adeln söker ta makten.
Ludvig måste besegra sina fiender och etablera en ny maktbas-
-i en liten by vid namn: Versailles
Kungens jaktslott i Versailles 1667
Är du rädd? Det är klart att du är.
Din mamma ligger för döden och världen står i lågor.
Om historien lär oss en sak så är det detta:
Kungar råkar ut för hemska saker.
Du korades av Gud...
...välsignades av solen.
Men du är ännu inte i besittning av det allra viktigaste:
Makten.
Utan den, går du under...
...och med dig hela Frankrike.
För en kung utan ett slott...
...är ingen kung.
Du drömmer om ett paradis nu...
...men du måste själv skapa det.
Och låta hela världen veta...
...att Ludvig den store är här.
Jag såg för mig en syn. En dröm om ett palats.
-För hit min arkitekt i Versailles. -Monsieur Le Vau?
Jag vill prata med honom om speglar.
Hur mår min drottning, Bontemps? Alla säger att det är en pojke.
-Vad för er hit, vakt? -Ett attentat mot kungens liv.
-Av vilka? Spanjorerna? Holländarna? -Fabien undersöker saken.
-Förklara, Bontemps. -Ni måste eskorteras till vaktrummet.
-På vems order? -Bort från fönstret, Ers Majestät!
Jag går ingenstans. Min andra son ska födas i Versailles.
Så länge jag lever ska jag inte visa rädsla!
Filip?! Var är min bror? Bontemps, var är min bror?
Ers Majestät, ni måste följa med oss!
Åh, Gud, du gör det så bra!
-Monsieur? Kungen kallar på er! -Vi hörde dig första gången!
-Är barnet fött? -Ni ska komma omedelbart, monsieur!
-Jag låter hämta nåt att äta. -Jag får inte i mig mer.
-Har de gripit attentatsmännen? -Fabien Marchal leder sökandet.
Berätta vad som pågår.
Ännu en sammansvärjning, min bror. De upptäckte fyra män...
...i byn, med uppdrag att döda dig. Vi måste till Paris omedelbart.
Jag bestämmer vart jag åker. Jag bestämmer vad vi gör.
-Få dem att gå härifrån. -Lämna oss!
Även ni, Montcourt.
-Du har drömt samma dröm igen. -Du höll hennes hand när hon dog.
-Det kunde du också ha gjort. -De tillät mig inte. Min egen mor...
Du kommer aldrig att förstå. Det finns det som är större än du!
Kungen har inte gett er lov att gå.
Jag känner igen den där minen. Någon av oss kommer att fara illa.
De har för avsikt att döda mig! Låt dem komma! Låt dem försöka!
Makten är i dina händer. Tro på det.
Skogens rådjur följer samma spår som sina förfäder...
...sedan hundratals år.
Det är ren instinkt som får dem att följa dem.
Men det händer ibland att ett av dem vänder om.
Men de som utmanar vinner aldrig. Av en god anledning.
Om du band för mina ögon i skogen så skulle jag ändå hitta tillbaka.
Där finns inte en stig för mig okänd. Inte ett träd jag inte klättrat i.
Här jagar jag. Och här stannar vi. Vi ger oss inte av härifrån.
Du kan gå nu.
Ni valde en fin dag för er promenad. Har ni gått vilse, mina herrar?
Jag tror att Spanien är däråt.
Då ni helt klart har gått vilse...
...vet ni kanske inte var ni är.
Mitt namn är Fabien Marchal. Mitt arbete är att skydda kungen.
Välkomna till Versailles.
Och så skatten från Épernon.
Skörden var skral, monsieur Colbert.
-Lasta vagnarna, fyra män till varje. -Vi får ta det här senare.
Vad ska detta föreställa, Louvios? Fabien, grep du dem? Vilka är de?
Fyra spanska legosoldater planerade ett attentat.
De stoppades.
Vi är mitt i vildmarken här. Försvaret är nästintill obefintligt.
Vi bör återvända till Paris snarast. Varken kungen eller hans tjänare-
-inser hur allvarligt hotet är. Och det är ändå inte upp till honom.
Ministrar och rådgivare måste alla agera vägledare.
Tror ni att landet styrs av en man?
Bontemps? Har kungen informerats? Vad har han att säga?
-Var är han? -Han sa att han skulle vara här.
Då måste vi hitta honom. Lugnt och sansat.
Leta i korridorerna, i köket... Jag struntar i var, hitta honom!
Kan ni inte hitta min bror? Hittar ni inte Frankrikes kung?
Ni måste förbli på plats när kungen är försvunnen.
Han är knappast försvunnen.
Vad i helvete håller du på med? Du kunde ha dött!
Kanske det.
Kanske det? Nu överträffar du dig själv.
Du och jag har aldrig varit så ensamma som nu.
-Och chansen kommer aldrig igen. -Vargarna kommer tillbaka.
Jag tänker föra landet in i ljuset. Vi måste skapa vår framtid här.
Ett nytt Frankrike ska födas. Det här palatset blir hennes moder.
-Vilket palats? -Det där.
-Vår fars jaktslott? -Versailles.
Tillbaka upp i sadeln.
Stora förändringar skapar fiender. Jag behöver bara veta en sak:
Oavsett vad, är du med mig, bror? Håller du mig om ryggen?
Var står jag nu?
Kungen! Det är kungen!
Min drottning, det här är Masson. Han förlöser dig när tiden är inne.
Ers Majestät, låt mig bara säga att detta uppdrag är en sublim ära-
-både för mig och min familj.
Jag tror att han väntar på dig. När åker vi hem? Till Paris?
Förlossningssängen ska förberedas. Vi blir kvar här, inte sant?
Ja, Ers Majestät. Absolut.
Jag är trött, min kung.
Du håller oss alla i spänd väntan.
Det gör mig avundsjuk att du ska gå på mässa.
Det är för barnets bästa. Och för ditt bästa.
Låt oss då återvända till Paris.
Se då åtminstone till att de byter tapeter här.
Jag önskar att du höll fler löften. Sängen är stor utan dig.
Min stolta spanska drottning.
Ers Majestät, ni har viktiga statsangelägenheter som väntar.
När tiden är kommen vill jag inte ha mycket folk här.
-Varför i hela världen inte? -Det känns inte som senast.
Det kommer att gå bra. Var inte rädd.
-Te. Servera det nu. -Ja, min drottning.
Barnet är på väg! Barnet är på väg!
Sluta! Nabo, din snusker. Gå till din säng.
Ni måste ha fått ett namn.
Bara Calderon kände till det. Han sa att vi skulle få besked.
-Det här? -Nej, jag har aldrig sett det förr.
Nej, jag ber er! Por favor!
Bara Calderon kände till det! Por favor! Por favor!
Jag ber er!
Nej, por favor! Nej! Nej!
När jag kommer tillbaka vill jag ha namnet.
-Du ser ut att frysa. -Jag är varm, tack.
-Våren är kommen. -Tydligen.
-Hur mår din make? -Snälla, prata inte om honom nu.
Ni fick mig att gifta mig med honom.
Hur skulle jag annars hålla dig kvar här?
Och jag vill att du berättar för mig allt vad han säger...
...och allt vad han gör.
Jag trodde att jag hade förlorat dig. Jag oroade mig.
Det gjorde du inte alls. Vad gör du?
Packar. Du överväger väl inte på allvar att stanna här?
De försökte mörda kungen precis!
Om de dödar honom, vem står på tur? Det vore kanske en idé...
-Skulle du låta döda mig? -Du är så trög ibland.
Prinsen - lille Ludvig... Han har alltid verkat så sjuklig.
-Sluta upp med det där. -Exakt!
Ingen ser ju till honom!
Han gömmer sig i Paris, där alla är rädda för att han ska förkyla sig.
Hur många barn vid hovet överlever sina fem första år?
Hur stor är chansen att den här tar sig ut ur den kungliga blygdperuken-
-och överlever till sin kröning?
Det finns ett skäl till varför din bror vill ha en son.
Det är därför alla här söker frammana ett gossebarn med tankekraft.
Men när allt rasar samman hamnar makten hos dig.
Vad skulle du göra med alla denna makt?
Vad skulle du göra just nu?
Skulle du döma oss till att stryka runt i ett träsk?
Du skulle förvandla Paris till världens huvudstad.
Vi skulle förlusta oss där varje kväll!
Vad är det för kung som går på jakt på egen hand - och går vilse?
Din bror har förlorat sansen. Han har förlorat sig själv.
Vilken jubelidiot!
Vad är nu detta? Försöker du styra över mig?
Prata inte om min bror på det sättet.
Du känner mig nu, sötnos. Jag uttrycker mig som jag vill.
Döm inte en man efter hans ord utan efter hans handlingar.
Och oroa dig inte, jag kommer att vara en barmhärtig kung.
Ers Majestät, enligt mitt förmenande är information lika med makt.
Det där är en av 948 journaler.
Skrivna av vår underrättelsetjänst-
-med fullständiga uppgifter om varenda person vid hovet.
Höjd, vikt, ögon- och hårfärg, deras dagliga rutiner...
...från er kammarjunkare...
...till er köksmästarassistent, Madeleine Dubois.
Ni, Ers Majestät, är solen.
Kring er cirkulerar inte bara vårt upphöjda hov-
-utan även personer som vill er illa.
Ni har ministrar som öppet trotsar er.
Adelsmän som inte betalar skatt men ändå ser Frankrike som sitt.
Därefter, bortom våra gränser...
...har vi holländarna, spanjorerna, engelsmännen...
...och det tysk-romerska riket.
Alla som omger er ler och går er till mötes...
...men de vill alla se er gå under.
Ett starkt Frankrike skrämmer dem. Vilket det också borde göra.
Önskar ni er ett svagt Frankrike?
Jag önskar möjligheten att skydda Hans Majestät.
-Ni har tillräckliga medel. -Ge honom det han behöver.
Efter eget godtycke, naturligtvis.
Vill de verkligen flytta drottningen när det har gått så långt?
-Har vi tur lämnar de henne på taket. -Athenaïs!
De har bett om en förlossningssäng. Hon lär inte följa med oss andra.
-Alla säger att det är en pojke. -Hon har en utstående mage.
Jag hoppas att det är det för hennes skull. Och barnets.
Din make stirrar på dig.
Jag måste gå ner till nattvarden. Jag borde inte vara här.
Er fromhet klär er, mademoiselle de la Valliére.
Jag vill ha er.
Jag tjänar Ers Majestät som jag tjänar Gud.
Med hela mitt hjärta.
Ni är mig väldigt kär.
Jag hoppas med hela mitt hjärta att det blir ett friskt barn.
Oavsett vad blir ert barn av kungligt börd.
Det kan ni vara säker på.
Åh, gudstjänsten... Veckans skenheligaste tillställning.
Kungen och hans älskarinna ser ner på alla.
Inser de ens vem vi tillber här?
Jag gissar på att Fabien Marchal ber om fred, Louvois om krig...
...och Filip ber till mig.
Vad gör la Valliére där? Alla vet att hennes tid är förbi.
-Undrar vad kungen ser i henne. -Hennes hållning, antar jag.
Det är mer än jag kan säga om andra. Du hasar fram.
-Jag behöver nya skor, mor. -Det är inte skorna, utan fötterna.
Sakta ner. Se upp, ner med hakan.
Antingen tittar du på andra eller blir själv uttittad.
Att promenera är en konst, hjärtat. Som att dansa. Gå nu.
Varför ignorerar kungen henne? Hon är vackrast vid hovet!
Kungen bryr sig mer om karaktär. Hans ointresse förvånar mig inte.
-Tack, Chevalier. -Ingen orsak.
Den där stackaren är intressant. Ung kvinna, dog av magproblem...
-...eller kanske krupp? -Eller åderlåtning.
Åderlåtning via venesektion befriar kroppen från det sjuka.
Det är en av läkekonstens hörnstenar.
Det förefaller mig, att läkarna proklamerar dödsorsaker-
-samtidigt som de utelämnar den mest uppenbara orsaken.
-Vad skulle det vara? -Sin egen inkompetens?
-Far! -Orubblig och hopplöst envis!
Far, lyssna på mig! Kräver det inte en fråga?
Om Herren sörjde för dessa barn skulle han tappa dem på blod?
Claudine, käraste dotter, jag vet att du är intelligent och godhjärtad.
Men många väljer att inte se det. Många ser en upplyst kvinna...
...som säger sin mening rakt ut.
-De skulle snarare kalla dig... -En häxa! Du kan säga det.
Jag vill inte se dig på bålet!
Vi utsätts för systematisk plundring. Jag syftar på skatteintäkterna.
I Nantes sjönk de med sju procent. I Limousin med 14, i Anjou med 21-
-och i Épernon sjönk de med 35 procent. Plundring!
De gör det eftersom de inte fruktar konsekvenserna.
De stjäl från Frankrikes folk i mitt namn!
Ers Majestät, utgifterna ni bad om. Apanaget.
Ers Majestät, skattefrågan är en tröttsam röra.
Ni borde fokusera på allvarligare frågor.
Detta är en administrativ fråga som kan lösas från Paris.
Vem är accisuppbördsman i Épernon?
-Ers Majestät! -Vem avbryter riksrådet?
Ett brådskande bud från er hustru, monsieur Bontemps.
Läs det. I annat fall gör jag det. Ge hit det.
Åk hem till familjen, omedelbart. Ta med en schweizervakt.
Fabien. Sök upp vår accisuppbördsman i Épernon. Tillrättavisa honom.
Nationens finansiella tillstånd lämnar inte denna sal.
Vad omvärlden beträffar är våra finanser starka och säkra.
-Har han felat mot oss tidigare? -Där måste vi konsultera arkiven...
-...i Paris. -Bra poäng, Louvois.
För hit arkiven.
Bara fyra kvinnor blir kvar:
Clermont, Montbelliard, Anjou och Poitiers.
Poitiers påstår att hon är gravid men det är hon inte.
Jag måste utföra ett ärende åt kungen.
Ge mig namnboken från Épernon och angränsande församlingar.
Det är den röda.
-Vad letar du efter? -Monsieur Dupont.
Jag hittade honom.
Jag är snart tillbaka.
Han där.
-Vad önskas? -Att du låter bli att röra mig.
-Dupont! -Vad i...
Efter Fouquet trodde jag att ni hade tagit lärdom.
Som skatteindrivare kan du väl räkna? Även i Épernon?
I framtiden bör du ha i åtanke att även vi kan det.
Med hälsningar från kungen.
Montcourt, ni verkar fundersam.
Begär kungen att vi flyttar alla arkiv från Paris?
Han är ingen pojke längre. Kungar som blir män får stora idéer.
Och den här idén är så stor den kan bli.
Som jag sa, ska ytterhöljet färdigställas runt hela slottet-
-och längsmed hela terrassen. Och på insidan en spegelsal.
Vi kommer att behöva köpa det mesta spegelglaset i Venedig.
Trädgårdarna ska sträcka sig härifrån till hit.
-Vad är den här stora rektangeln? -En sjö.
-Vill ni ha en sjö i det här området? -Området är sjön.
En stor sjö, ja.
En byggnad lär te sig obetydlig vid sidan av en så stor sjö.
Det beror på byggnaden, monsieur Le Nôtre.
Men det finns inte floder nog för att förse en sjö med vatten.
Ta hit floderna.
-Så du är min trädgårdsmästare? -Ers Majestät.
-Hur länge har du arbetat här? -I sex månader, Ers Majestät.
-Och dessförinnan? -Kriget.
-Vad hände med din arm? -Jag lämnade den i Malines.
Så försumligt av dig.
Varför är en soldat trädgårdsmästare?
Jag är bra på att gräva, Ers Majestät.
-Skyttegravar? -Gravar.
Och att planera en trädgård som denna liknar planeringen för krig.
Ett krig utkämpas för att utvinna skönhet ur kaos.
Jag vill att du gräver mig en sjö.
-Hur stor? -Två och en halv kilometer.
Det skulle ta sin tid, Ers Majestät. Jag kan behöva en extra hand.
-Hur många män? -En armé.
-Jag får önska en trevlig dag. -Detsamma, Ers Majestät.
Må drottningen föda ett friskt barn. Må undren fylla era drömmar.
Drömmar?
Min mamma sa till mig att innan en man blir far-
-ska han återuppleva sin barndom.
Det finns personer vid detta hov som säljer detaljer om ert liv-
-utan minsta tanke på följderna gällande er säkerhet.
Spanjorerna var säkra på att pengar skulle ge dem tillgång till ert hov.
En av dem gav mig namnet monsieur Montcourt.
Skulle dessa personer berätta om våra förehavanden?
Det tvivlar jag inte på.
Gällande Montcourt, Ers Majestät... Ska jag ingripa?
Nej.
De visste att de skulle kunna ta hjälp av någon...
Monsieur Montcourt kommer att vilja ge sig av i kväll. Låt honom åka.
Folk tror att vi är svaga.
Låt dem höra om vår styrka. Säg det en gång - så alla hör.
Grekerna visste vad ära var.
Deras tempelbyggnader var boningshus för gudar.
Vi ska bygga ett nytt tempel här.
Ett tabernakel helgat åt solen. En plats för gudar och människor-
-med en hall som följer soluppgången och sprider ljuset över världen-
-så att de ser Frankrikes storhet.
En undrens plats, att minna om det storslagna förflutna-
-som har format oss alla.
Som nation - och som ett folk som vet att styrka inte kommer från arméer-
-utan från skönheten i våra odödliga själar.
Som vår moder kommer hon att beskydda oss...
...och som hennes barn kommer vi att veta att här är vårt hem.
Människor kommer att vallfärda från världens alla hörn...
-...och de som kommer hit... -Kommer aldrig härifrån.
-...glömmer henne aldrig. -Knulla mig!
Far, berätta en historia om kungen.
-Vilken kung, menar du? -Du vet vilken.
Jag ska berätta en historia om kungen och hans palats...
En gång i tiden levde en ärorik kung...
...i ett vackert palats mitt i skogen.
Hans överkammarjunkare var en ärlig man...
...som tjänade kungen med hela sitt hjärta.
Han hade ärvt ämbetet efter sin far...
...precis som du en dag kommer att ärva det efter din far.
Ska jag jobba för kungen? Vad ska jag göra?
Du blir den förste som kungen träffar på morgonen...
...och den siste han träffar innan han lägger sig.
Du kommer att tillmötesgå hans minsta behov...
...och underlätta hans resa på maktens bana.
För att se det ingen annan ser-
-och konfrontera det med mod och beslutsamhet.
Du kommer aldrig att ha känt en man så vis, så vänlig...
Nabo.
...så generös.
Du lyckas alltid muntra upp mig.
Ingen i världen kan skatta sig så lycklig som du, min son.
Du kommer att vara en av få...
...som verkligen känner hans innersta väsen.
Du kommer att leva ett liv du bara kan drömma om...
...och vara del av den viktigaste familjen i historien.
Och en dag kommer du att berätta om ditt liv för din son...
...och låta arvet gå vidare till honom.
-Får jag följa med och hjälpa dig? -En barnmorska vore inte fel.
En dag hoppas jag bli som du.
En kvinnlig läkare? Det vore något!
Mamma hade blivit stolt. Kom och ät!
Far, hur kan du hjälpa drottningen om du kollapsar av svält mitt i allt?
Du behöver vara stark. Respektera kroppen.
Jag respekterar kungens önskan. Och han önskar ha mig där.
Hans makt finns inte i ämbetet.
Den finns hos dig, som håller det kungliga livet i din hand.
Ju förr du inser det, desto bättre.
Om det går fel...packar vi allt och ger oss av omedelbart.
-Sluta! Du ska förlösa ett barn. -Inte vilket barn som helst.
Med tanke på omgivningarna vore det bästa att belägra staden.
Om vi ska utgå som segrare i Spanska Nederländerna-
-måste vi attackera från både norr och öster.
Två fronter? Vi talade om en enkel kolonn.
Ers Majestät, ni hade fullt upp med andra angelägenheter-
-...så vi kände att det var bäst... -Att göra vad då?
Gå härifrån. Allihop!
Så bra att du kom. Du har spenderat 50 000 på skor.
Du har inte sett skorna.
När jag frågade om du höll du mig om ryggen...
...så menade jag att du skulle skydda, inte blotta mig.
Du har ditt palats, jag mina kläder. Intryck är allt, som du säger.
Om du bara låter mig dra i krig kommer jag att skydda dig i allt.
Och jag skulle skänka dig den mest storslagna ära.
Vad vet du om krig?
Att exponera flankerna är farligt.
Med tanke på terrängen skulle jag överväga att tunna ut proviantleden.
En väl samordnad framryckning kan komma att splittra dina led.
-Se här... -Rör inte handen.
-Jag vill bara visa dig. -Ställ tillbaka pjäsen.
-Det är påfallande tydligt. -Ge hit den.
-Kom och ta den. -Ställ ner den.
-Du är för långsam. -Ge mig den.
Jag håller dig om ryggen men vad får jag för det?
-Respekt? Nej. Makt? Nej. -Du får pengar att slösa bort.
Så fort du får chansen förlöjligar du mig igen.
-Säg det magiska ordet! -Glöm inte vem som talar till dig.
-Käre bror? -Vi säger det inte igen.
Du har aldrig varit bra på att dela med dig.
Där har vi henne!
Min vackra hustru.
Skulle din bror tycka om de här blommorna?
Bontemps bad mig lägga vikt vid detaljer.
-Vad vill du? -Jag vill ha en son, som min bror!
Säg vad du vill. Det gör ingen skillnad.
Ers Majestät, drottningen har värkar.
Stunden är inne, Ers Majestät. När barnet väl är fött-
-frågar ni mig om barnets kön.
Om det är en pojke, svarar jag: "Jag vet inte än, Ers Majestät"
Om det är en flicka, svarar jag: "Jag vet inte, Ers Majestät."
På så vis hinner ni samla er.
Andas!
Andas.
Bra. Fortsätt att andas!
Fortsätt att andas.
Er krigsstrategi duger inte. Vi kan inte exponera flanken.
-Det är för många här! -Lugna er, Ers Majestät!
Omringa dem, gå mot Rhen och därefter norrut mot havet.
-Vi har inte råd, Ers Majestät. -Vi har inte råd att inte göra det!
Pressa på! Andas!
-Bra, Ers Majestät! -Fortsätt så!
-Glöm inte att andas! -Jag ser huvudet.
Bra, Ers Majestät!
Ers Majestät, alla måste gå härifrån!
Alla måste gå härifrån. På order av kungen!
Vad är syftet med detta?
Vad har barnet för kön?
Säg nåt! Har du mist talförmågan?
Problemet är inte hennes kön utan hennes hudfärg, Ers Majestät.
Översättning: Joakim Troué www.sdimedia.com